NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Pimeys saapuu.
Tuo pimeys vie mukanaan -
kaiken.
Vuosituhansien ajan -
Unauwenin ja Dagonautin pohjoiset valtakunnat -
ovat sotineet eteläistä maata vastaan.
Tuo maa tunnetaan Eviellanina.
Eviellan on vastustellut vuosituhansien ajan.
Tähän asti…
Häikäilemätön valloittaja alisti etelän heimot.
Unauwenin kuninkaan nuorin poika,
prinssi Viridian.
Tuo prinssi on niin vallanhimoinen,
että koko maailma odottaa vavisten hänen seuraavaa siirtoaan.
Viimeinen toivo.
Muinainen ennustus kertoo sankarista,
joka nousee kukistamaan saapuvan pimeyden.
Sankarista ei tosin ole nähty merkkiä vieläkään.
DAGONAUT, 5 000 KILOMETRIÄ POHJOISEEN
Ragnall?
Oletko hereillä?
Huomenta sinullekin.
Ragnall!
Herra!
Tiuri-herra, olette taas myöhässä.
Bors odottaa.
Möliseviä typeryksiä.
Tätä menoa emme nappaa puluakaan.
Anna olla, Fantumar.
Tuo on minun.
Arman?
Hae peura.
Ilmoitatko poikasi koetukseen?
Hän on 15-vuotias. On aika.
Arman täyttää ensi viikolla 15.
Vahva kuin härkä.
Tiuri on kuulemma jäniksen vahvuinen.
Voima ei ratkaisekaan kaikkea.
Poikani korvaa voimanpuutteen taidolla ja nopeudella.
Kylki edellä, Tiuri!
Ohjaa isku sivuun!
Vastaisku!
No niin!
Taisteluvaisto kuin täytetyllä ankalla.
Sir Tiuri.
No?
Poika kyllä yrittää, herrani.
Hän on kehittynyt jokseenkin.
Näytä minulle.
Ei tässä ole koko päivää aikaa.
Tiuri!
Tiuri?
Pojan on opittava.
Maailma on kova. - Isä, minä…
Vuodat verta.
En pysty tähän.
Minusta ei tule ritaria.
Pystyt kyllä.
Bors... - Haluaa pitää työnsä.
Onhan tämä vaikeaa.
Ei.
En kuulu tänne.
Me emme kuulu tänne.
Väärin.
Kuka hän oli?
Kuka oli oikea isäni?
Sanoinhan. - Et koskaan.
Mennyt on mennyttä.
Sir Tiuri on nyt isäsi.
En ole hänen poikansa.
Kyllä olet.
Jos otat sen asiaksesi...
Jos teet sen, mihin tiedän sinun pystyvän, onnistut koetuksessa.
Sinusta tulee ritari.
Älä välitä Armanista.
Minä se vaaraksi olen.
Olen muuten Iona.
Olen... - Niin.
Kaikki tietävät.
Ylhäisyys!
Ensimmäisten kuninkaiden ajoista lähtien -
tulevia hallitsijoitamme ei ole valittu syntyperällä -
eikä rikkauksilla.
Sillä tätä kunniaa ei voi ostaa.
Vain tämän koetuksen voittaneet miehet ja naiset -
ansaitsevat kutsua itseään Dagonautin ritareiksi.
Huomenna avaan turnajaiset kruununprinssi Iridianin seurassa.
Hän on Dagonautin suurimman liittolaisen -
Unauwenin kuninkaan poika.
Ylhäisyys...
Onko jokin vialla?
Päinvastoin.
Teillä on tallella kaikki raajat ja silmät.
Olette virkistävän puhdasihoinen ja paksutukkainen.
Joudun kaiketi morsiameksenne.
Eipä ole ainakaan hajuhaittaa.
Olette kovin ystävällinen.
En toivoisi aviota kanssani verivihollisellenikaan.
Onko se huhu totta?
Saiko veljenne voiton Eviellanissa?
Prinssi Viridian teki sen, mitä ei ole saavutettu neljään polveen.
Eviellanin sota on ohi.
Mitä hän tuntee teitä kohtaan?
Nautitte palkinnoista, kun hänelle jäävät -
verenvuodatus ja sota.
Vähät hänen tunteistaan.
Kun aika koittaa, hän kunnioittaa minua kuninkaanaan.
Urheita sanoja.
Niiden tueksi vaaditaan urheita tekoja.
PRINSSI VIRIDIANIN LEIRI EVIELLANISSA
Saavutuksemme -
on vasta alkua.
Vanha maailma heikkenee.
Liekit,
jotka sytytämme pian,
tuhoavat sen rippeet.
Ota nämä kirjeet.
Valitse viisi punaratsastajaani.
Murskaa kuka tai mikä tahansa tiellesi tuleva.
Käskystä.
Vokia.
Hae hevoset.
Heti.
Viimeiset harjoitukset!
Hauska tavata.
Olen Foldo. Entä sinä?
Hupsista.
Pahoittelut.
Jussipon kalpa on nälkäinen.
Ruoki sitä.
Salli minun.
Tiuri.
Keskity.
Hyökkää.
Kilpi!
Tiuri.
Mitä järkeä? - Näitkö tuon?
Selvä peli.
Olet laihempi -
ja heikompi,
mutta siksi oletkin nopeampi ja vaikeampi maali.
Heidän itsevarmuutensa hupenee huomenna.
Tee niin kuin opetin, niin onnistut.
Tuo on meidän.
Älä minusta välitä.
Ihan totta.
En etsi harmeja.
Aseesi.
Kaikki.
Tosiaan.
Ei vara venettä kaada.
Tunnen sinut.
Minua kutsutaan Mustaksi ritariksi.
Johtunee mustasta haarniskasta...
Hiljaa!
Sopiiko?
Paleltaa... - Pois aseiden luota.
Sanoinhan, ystävä.
Seurasit minua kaksi päivää.
Et ole ystäväni.
Liikettä.
Toivoin,
että voisimme puhua tästä sivistyneesti.
Mistä?
Jos prinssi Viridian onnistuu aikeissaan,
tuhannet kuolevat.
Annapa siis se kirje.
Auta minua estämään häntä ennen kuin hän tuhoaa kaiken.
Heitä hyvästit, "ystävä".
Missä hitossa kuhnit?
Käskit piiloutua puuhun -
ja iskeä ylläköllä.
Niin, piiloutua.
Toviksi eikä viikonloppua myöden! Hän oli katkoa kaulani.
Onko se siellä?
Turnajaiset alkakoot!
Vastaisku!
Miksei poika lyö takaisin?
Tätäkö haluat?
Anna tulla!
Häviäjä!
Hyvä!
Ei kaunista, mutta menköön.
Onko hän voitolla?
Hän ei ole hävinnyt.
Siinä on eronsa.
Ratsastajat, asemiin!
Hyvä!
Tuo on veljeni!
Samaania pidetään sisällä, valtias.
Shamaani, herrani.
Palvelemasi päällikkö on kuollut.
Palvelet nyt minua.
Huvituitko?
En palvele sinua koskaan.
Tiedätkö miten valloitin maasi?
Et näytä vallanneen sitä lainkaan.
Sinä vain tuhosit sen.
Kuolonkamppailussa -
sieluaan ei voi kätkeä.
Siten valloitin Eviellanin.
Tunnen Eviellanin.
Muutaman sadonkorjuun ajan -
hakkaat ja poltat.
Sitten luulet ymmärtäväsi meitä.
En palvele sinua koskaan.
Ilman minua -
et opi mitään.
Niin se alkaa.
Ensin saapuu pimeys,
joka pyyhkii kaiken tieltään.
Sitten tulee voimiltaan mahtava soturi,
joka voi tuhota ihmisen sielun.
Tunnen ennustuksen. - Panit sen alulle.
Kellään meistä ei ole vaihtoehtoa.
Palvelin sitä soturia.
En sinua.
Voimani eivät ole koskaan sinun.
Onko noin?
Selvisit siitä.
Toivoit parempaa.
Selvisit ensimmäisestä päivästä.
Viisi noviisia karsiutui, etkä ollut yksi heistä.
Pystyt tähän yhä.
Niinkö miehesi luulee?
Hän haluaa, että menestyt.
Ja suojelen hänen kallista nimeään.
Sir Tiuri on hyvä mies.
Hän pelasti sinut.
Ja suojeli minua.
Kun muut sotilaat toivat meitä kahleissa Eviellanista...
Hän kohteli meitä ihmisinä.
Hän voitti rakkauteni -
ja ansaitsee omasi.
Se tapahtui taas.
Se toistuu.
Ne äänet.
Pysäytä se.
Miten?
Keskity johonkin muuhun. - Se ei toimi.
On pakko.
Mikä tuo on?
Se kuului isällesi.
Hän piti sitä joka päivä.
Ehkä se auttaa sinua.
Entä Eviellanin noviisi?
Sir Tiuri Taapero.
Miksi hän edes pääsee areenalle?
Se on häpeäksemme.
Älä välitä.
Pöhnäpuheita vain.
Kukaan ei tarkoittanut loukata sinua.
Pelastit eksyneen joukkohaudasta.
Ja annoit pennulle nimesi. - Niin.
Moista hyväntekeväisyyttä kuka tahansa voi kunnioittaa.
Sitä pentua poltettiin, hakattiin ja nälkiinnytettiin.
Hänet ajettiin kotoaan konttausiässä.
Hän on kohdannut kuoleman useammin kuin me kaikki yhdessä.
Hän on tehnyt niin antamatta sydämensä koskaan kovettua.
Kertaakaan ei hän ole kääntänyt selkäänsä hädänalaisille!
Siispä...
Ajattelitte mitä hyvänsä, tietäkää tämä.
Ottaisin paljon mieluummin sen pennun kuin ne nimeänne kantavat hienohelmat.
Voitto takaa jatkon.
Voiko hän voittaa?
Hyvä!
Sattuiko?
Vie työsi loppuun.
Etkö pane vastaan?
Teen sen mistä isäsi maksoi.
Et kai luullut voivasi voittaa?
Ei.
Voitat vain silloin,
kun isäsi lahjoo vastapuolen häviämään.
Valetta.
Valetta!
Onko se totta?
Tiuri. - Isä maksoi hänelle.
Sinä voitit. Ketä kiinnostaa? - Minua.
En ota paikkaani muiden kanssa, ellen ansaitse sitä.
Ota neuvosta vaari ja unohda.
Haluan tietää.
Tietää mitä?
Että astuuko tämän suvun jäsen ritarikuntaan,
kuten on tehty 300 vuoden ajan?
Vai että katsonko vierestä,
kun pelastamani poika,
nimeäni kantava poika,
nöyryyttää minut koko hovin edessä.
Tein mitä piti.
Nyt sinäkin teet niin.
En voi.
En ole ansainnut sitä.
Mitä?
Voit unohtaa kalvavan omantuntosi.
Et ole ansainnut omaatuntoa.
Et ole ansainnut mitään.
Kunnes olet, painut tuonne seisomaan muiden rinnalla.
Muutoin vannon sinulle kaiken pyhän nimissä...
En katso sinuun enää kuunaan.
Kehtasikin seistä kuningattaren edessä.
Hävytön.
Hänestä ei ole ritariksi.
Huijari. - Tristan sinne olisi kuulunut.
Enkö muka tiedä sitä?
Miksi sitten jäit?
Jos kunnioitat itseäsi, mene pois.
Ehkä en voi.
Tulitteko miettineeksi, etten voi muuta?
Valehtelet itsellesi.
Tiedämme mikä olet.
Varmistamme, että muutkin tietävät.
Hei!
Julkeat nulikat.
Joka ikinen Dagonautin mies ja nainen -
antaisi esikoisensa pois päästäkseen teidän asemaanne.
Ja mitä teette sillä?
Riitelette.
Kiljutte kuin nälkäiset sianpenikat.
Sanakin vielä,
niin viillän pöksysi. Pääset ensimmäiseksi noviisiksi,
joka on yömessulla paljain takamuksin. Kuulitko?
Ja sinä...
Sinulla on eniten todistettavaa.
Yritä edes käyttäytyä -
ritarin lailla.
Tervetuloa viimeiseen haasteeseen.
Kadotettujen hautaholviin.
Jos teitä onnistaa,
näette tämän paikan seuraavan kerran,
kun teidät haudataan tänne.
Vuosituhansien edestä ritareita lepää täällä.
Tänään -
liitytte heidän seuraansa.
Seuraavat 12 tuntia -
täällä kummittelevat henget,
jotka ovat pelottaneet miehiä niin pahasti,
että he hukuttautuivat lähimpään kuoppaan,
koettelevat teistä jokaista.
Vaikka mitä tapahtuisi...
Vaikka ne kauhistuttaisivat teitä,
te ette puhu.
Te ette liiku.
Ettekä missään olosuhteissa -
poistu tästä kappelista.
Jos yksi epäonnistuu,
kaikki epäonnistuvat.
Onko selvä?
Polvistukaa siis.
Mietiskelette hiljaa.
Olette siinä aamunkoittoon asti.
Mitä tuo oli?
En tiedä.
Voimmeko sytyttää ne? - Emme.
Ristridin käski olla liikkumatta. - Hän käski olla hiljaa.
Sytytän yhden.
Avatkaa ovi!
Pyydän!
Auttakaa minua!
Avatkaa ovi!
Mitä teemme?
Pyydän.
Se voi olla koe.
Ehkä harmaaratsastajia.
He katsovat, keskeytämmekö yömessun.
Entä jos eivät?
Ehkä joku tarvitsee apua.
Sitten hän tuli väärään paikkaan.
Jos epäonnistut, tiedät kohtalomme.
Häpeä ja kunniattomuus.
Sekä tuskallinen kuolema.
Istu siis, äläkä liiku.
Pyydän!
Minä anon!
Mitä teet? Estäkää häntä!
Luojan kiitos.
Tule mukaani.
En voi. - Hän kuolee!
Isäntäni tekee kuolemaa!
Oma on ongelmansa.
Hän tarvitsee apua.
Ole kiltti.
Emme voi hylätä häntä. - Kyllä voimme.
Pane se pois, tollo.
Kuinka kaukana hän on?
Hyvin lähellä.
Minä näytän!
Älä tee tätä.
Palaan pian.
Punaratsastajat nappasivat meidät.
Minä tulin, isäntä.
Teen kuolemaa.
Kuolen tunnin sisällä.
He ovat lähellä.
Tule tänne.
Tule.
Oletko tosissasi?
Hänetkö toit avukseni?
Ota tämä kirje.
Ota se.
Vie se kuningas Favianille Unauweniin.
Ymmärrätkö?
Sormukseni myös.
Todisteeksi, että tuot sen minulta.
Tulevaisuus -
ja koko valtakunta riippuu siitä.
Myös Dagonaut.
En minä voi.
Seuraavaan täysikuuhun mennessä on liian myöhäistä.
Siihen on 14 päivää.
En ehtisi 1 500 kilometrin päähän.
Kyllä ehdit.
Ardanwenin selässä.
Anna kirje minulle.
Tule.
Haen Dagonautista apua.
Et ymmärrä.
Keneenkään ei voi luottaa.
Ota kirje, nouse Ardanwenin selkään ja lähde.
Miksei hän tee sitä?
Tuo vanha typeryskö?
Hän on minuakin heikompi. Hän ei pääsisi pois metsästäkään.
Sinun on tehtävä se.
Vanno minulle.
Et kerro kenellekään,
ja viet sen kuninkaalle.
Vanno se.
He tulivat.
Punaratsastajat.
On aika. Anna miekkani.
Tule takaisin!
Tänne sieltä!
Isäntä... - Mene.
Kirje ei ole täällä.
Sen täytyy olla.
Ei mitään.
Tuossa on toiset jäljet.
Täällä on joku muu.
Tuolla.
Takaisin satulaan!
Voi luoja. Ei!
Pysähdy!